Karel Bedřich Schönborn
Karel Bedřich Josef hrabě ze Schönbornu (německy Karl von Schönborn, celým jménem Karl Friedrich Josef August Maria Franz Erwein Graf von Schönborn, 10. dubna 1840, Praha – 29. května 1908, Nový Dvůr) byl česko-rakouský šlechtic, politik a velkostatkář.
Karel Bedřich ze Schönbornu | |
---|---|
![]() Erb rodu Schönbornů | |
Dědičný člen rakouské Panské sněmovny | |
Ve funkci: 1881 – 1908 | |
Poslanec Českého zemského sněmu | |
Ve funkci: 1870 – 1872 | |
Ve funkci: 1883 – 1901 | |
Narození | 10. dubna 1840 Praha |
Úmrtí | 29. května 1908 (ve věku 68 let) Nový Kostel |
Choť | Johana z Lobkovic (od 1861) Zdenka ze Šternberka (od 1875) |
Rodiče | Ervín Damián Hugo ze Schönbornu a Kristýna Marie z Brühlu |
Děti | Ervín ze Schönbornu Jan Nepomuk ze Schönbornu Maria Bedřich Karel ze Schönbornu Josef ze Schönbornu Maria František ze Schönbornu Kristýna ze Schönbornu Tereza ze Schönbornu Zdenko Maria Karel ze Schönbornu Maria Vojtěch Ervín ze Schönbornu |
Profese | politik, majitel panství, daňový inspektor a velkostatkář |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Byl dlouholetým poslancem českého zemského sněmu a dědičným členem rakouské Panské sněmovny. Vlastnil několik velkostatků v západních a severních Čechách, v Praze byl jeho majetkem Schönbornský palác na Malé Straně (dnešní sídlo velvyslanectví USA v České republice). Významného postavení v různých sférách veřejného života Rakouska-Uherska dosáhli jeho mladší bratři Bedřich (1841–1907), František (1844–1899) a Vojtěch (1854–1924).
Životopis
editovatKarel Bedřich se narodil v Praze jako nejstarší syn hraběte Ervína Damiána ze Schönbornu (1812–1881) ze starého německého rodu Schönbornů připomínaného od 13. století v Porýní. Patřili k jeho nejmladší, tzv. české větvi, v Čechách usazené od 18. století[1] a jeho manželky Kristýny, rozené hraběnky Brühlové (1817–1902), významné představitelky ženského emancipačního hnutí v Čechách.
Karel Bedřich od roku 1859 sloužil v rakouské armádě, do výslužby odešel již po dvou letech v hodnosti nadporučíka. Později se věnoval politice a byl dlouholetým poslancem českého zemského sněmu za velkostatkářskou kurii (1870-1872 a 1883-1901).[2] Jako majitel fideikomisu byl od roku 1881 také dědičným členem rakouské panské sněmovny. Z čestných hodností dosáhl titulu c. k. komořího.[3] Zastával také funkce v různých organizacích, byl prezidentem Jednoty katolicko-politické v Království českém (1895-1905) a později prezidentem Katolické besedy. Kromě toho byl předsedou okresního zastupitelstva v Přešticích, které se nacházely na jeho velkostatcích v západních Čechách.
Majetkové a rodinné poměry
editovatPo otci zdědil několik velkostatků v západních a severních Čechách. Jižně od Plzně vlastnil Dolní Lukavici, Příchovice a Malesice, od Plzně na sever vlastnil Nekmíř, na Litoměřicku mu patřil statek Dlažkovice se zámkem Skalka. Všechny velkostatky zahrnovaly přibližně 9 000 hektarů půdy, největší podíl připadal na panství Dolní Lukavice, k němuž patřilo přes 5 500 hektarů půdy, z toho téměř polovina lesů. K lukavickému velkostatku patřilo také několik průmyslových provozů, pivovar, mlýn a lihovar v Přešticích, pivovar v Dolní Lukavici, jehož hodnota byla koncem 19. století vyčíslena na téměř tři milióny zlatých.[4] V letních měsících rodina nejčastěji pobývala na zámku Malesice, v zimě byl sídlem Schönbornský palác v Praze na Malé Straně. Karel se hospodaření příliš nevěnoval, žil nákladným společenským životem a velkostatky postupně zadlužoval.[5] Krátce před jeho smrtí byla na majetek uvalena nucená správa (1907).
Manželství
editovatKarel Schönborn byl dvakrát ženatý, obě jeho manželky pocházely ze starých českých rodin.
Poprvé se oženil v roce 1861 na zámku Konopiště s princeznou Johanou z Lobkovic (1840–1872), dámou Řádu hvězdového kříže a dcerou prince Jana Nepomuka z Lobkovic. Johana však zemřela krátce po porodu šestého potomka ve věku 32 let.
- 1. Ervín ze Schönbornu (2. 8. 1862 – 23. 5. 1882), svobodný a bezdětný[6]
- 2. Jan Nepomuk ze Schönbornu (3. 4. 1864 Praha – 7. 6. 1912 tamtéž), manž. 1889 hraběnka Anna von Wumbrand-Stuppach (23. 4. 1868 Vídeň – 2. 3. 1938 Praha)[7]
- 3. Bedřich ze Schönbornu (4. 10. 1865 Malesice – 23. 8. 1919 Vídeň), manž. 1898 Sofie Kantakouzene (11. 10. 1871 Loham – 7. 12. 1959 Bad Tölz)[8]
- 4. Josef ze Schönbornu (15. 11. 1866 Malesice – 17. 3. 1914 Berlín), svobodný a bezdětný[9]
- 5. František ze Schönbornu (4. 8. 1870 Malesice – 17. 9. 1942 Burgschleinitz-Kühnring), I. manž. 1896 Gabriela Chotková z Chotkova a Vojnína (11. 3. 1868 Dolná Krupá – 18. 12. 1933 tamtéž), II. manž. 1937 Friederike von Schlözer (1. 3. 1908 Vídeň – ???)[10]
- 6. Kristýna (11. 6. 1872 Malesice – 14. 9. 1918 Tochovice), manž. 1890 Bedřich ze Schwarzenbergu (30. 10. 1862 Orlík nad Vltavou – 2. 10. 1936 Tochovice)[11]
Tři roky po ovdovění uzavřel v roce 1875 druhý sňatek na zámku Březina s hraběnkou Zdenkou ze Šternberka (1846–1915), která byla později c. k. palácovou dámou a dámou Řádu hvězdového kříže. Z druhého manželství se narodily další tři děti.[12]
- 1. Marie Tereza ze Schönbornu (1. 10. 1878 Praha – 7. 2. 1949 Orlík nad Vltavou), svobodná a bezdětná[13]
- 2. Zdenko ze Schönbornu (10. 2. 1879 Praha – 11. 2. 1960 Krumbach), manž. 1905 hraběnka Marie von Coudenhove (22. 2. 1886 – 20. 1. 1940)[14]
- 3. Vojtěch ze Schönbornu (16. 8. 1881 Malesice – 18. 1. 1946 Klatovy), I. manž. 1907 Rosina Černínová z Chudenic (14. 10. 1880 Praha – 23. 9. 1926), II. manž. 1941 baronka Selina von Ringhoffer (8. 9. 1911 Horky nad Jizerou – 19. 10. 1953 Praha)[15]
Karlův mladší bratr Bedřich Ervín (1841–1907) byl místodržitelem na Moravě (1881–1888) a poté ministrem spravedlnosti v rakouské vládě (1888–1895). Další bratr František de Paula (1844–1899) byl kardinálem a pražským arcibiskupem. Ve veřejném životě v Čechách se angažoval také nejmladší bratr Vojtěch (Adalbert, 1854–1924).
Přímým potomkem Karla Bedřicha je prapravnuk Christoph Schönborn (*1945), kardinál a vídeňský arcibiskup.
Odkazy
editovatReference
editovat- ↑ Ottův slovník naučný, díl 23.; Praha, 1905 (reprint 2000); heslo Schönborn, s. 33–34 ISBN 80-7185-338-0
- ↑ Zápis ze schůze českého zemského sněmu 30. srpna 1870 dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1882; Vídeň, 1882; s. 216 dostupné online
- ↑ Přehled majetku Karla Bedřicha Schönborna in: PROCHÁZKA, Johann von: Topographisch-statistischer Schematismus des Grossgrundbesitzes im Königreiche Böhmen, Praha, 1891; s. 507–511 dostupné online
- ↑ LANG, Martin: Venkovské baroko. Barokní zámky, příběhy a lidské osudy; Přeštice, 2014; s. 21–22 ISBN 978-80-260-5749-9
- ↑ Erwein Graf von Schönborn. geni_family_tree [online]. [cit. 2023-04-26]. Dostupné online.
- ↑ Johann, Graf von Schönborn : Genealogics. genealogics.org [online]. [cit. 2023-04-26]. Dostupné online.
- ↑ Friedrich, Graf von Schönborn : Genealogics. genealogics.org [online]. [cit. 2023-04-26]. Dostupné online.
- ↑ Graf Joseph von Schönborn: Genealogics. genealogics.org [online]. [cit. 2023-04-26]. Dostupné online.
- ↑ Graf Franz von Schönborn: Genealogics. genealogics.org [online]. [cit. 2023-04-26]. Dostupné online.
- ↑ Maria Christine, Gräfin von Schönborn : Genealogics. genealogics.org [online]. [cit. 2023-04-26]. Dostupné online.
- ↑ Rodina Karla Bedřicha Schönborna in: Gothaischer Hofkalender; Gotha, 1892; s. 198–199 dostupné online
- ↑ Gräfin Marie Therese von Schönborn: Genealogics. genealogics.org [online]. [cit. 2023-04-26]. Dostupné online.
- ↑ Graf Zdenko von Schönborn: Genealogics. genealogics.org [online]. [cit. 2023-04-26]. Dostupné online.
- ↑ Graf Adalbert von Schönborn: Genealogics. genealogics.org [online]. [cit. 2023-04-26]. Dostupné online.
Literatura
editovat- HAUBERT, Jan: Rodinný archiv Schönbornů III. linie; Státní oblastní archiv v Plzni, 1973; 44 s. dostupné online
- POUZAR, Vladimír; MAŠEK, Petr: Almanach českých šlechtických rodů 2005; Brandýs nad Labem, 2005; s. 378–387 ISBN 80-85955-29-6